- Tulin tapaamaan Chuck Palmeria. - 4B.
Kiitos.
- Hei, olen Hannah... - Tiedän. Hauska tavata.
- Kengät pois? - Joo. Olen sillä lailla mulkku.
Minulla on tohvelit, mutta vain itselleni.
- Jos voisit laittaa ne riviin. - Totta kai.
Anteeksi. Jos ne voisivat vielä olla koskematta saapikkaita.
Kiitos.
- Etkö halua laskea laukkuasi? - En, kiitos.
- Entä kangaskassiasi? - En aio viipyä kauaa.
Hyvä on. Tänne päin...
Mukavaa, että tulit.
- En voinut olla tulematta. Yllätyin. - Siitäkö, että halusin jutella?
Yllätyin, että löysit artikkelini.
Kirjoitin feministijulkaisuun, en Timesin etusivulle.
Olen äärimmäisen tarkka tätä nykyä.
- En kalastele anteeksipyyntöä. - Hyvä.
Haluan vain kertoa oman puoleni tarinasta.
- Haluan ensin sanoa jotain. - Hyvä on, sano pois.
Olen kirjoittaja. En ehkä rikas tai kuuluisa...
- ...tai tavannut Tony Morrisonia. - Hyvin huomattu.
- Laitoit kuvan naamani eteen. - Niin tein.
Mutta olen kirjoittaja. Siksi minulla on velvollisuus-
- puhua itselleni merkittävistä asioista.
Luin sinusta jotain, mikä vaivasi minua. Käytät valtaasi-
- muodostaaksesi seksisuhteita opiskelijoiden kanssa.
Olivatpa kumppanisi aina vapaaehtoisia tai eivät...
Tuollaisilla sanavalinnoilla saadaan sotku aikaiseksi.
Siksi en saa nukuttua. Siksi olen laihtunut kymmenen kiloa.
Kelpaisi se minullekin.
Olet selvästikin älykäs. Huomasin sen jo ekasta virkkeestä.
- Kiitos. Tulostitko blogitekstin? - En. Assistenttini hoitavat ne työt.
"Jos vielä yksikin rakastamani mieskirjailija paljastuu mulkuksi-
- murhaan ja perustan uuden Lesboksen saaren taakseni katsomatta."
- Olet hauska. - Kiitos.
Mutta sinun pitäisi käyttää hauskuuttasi merkittäviin aiheisiin.
Se ei ole merkittävää, keneltä olen voinut saada suihinoton.
Onhan se. Koska yksi tytöistä sanoo, ettei halunnut antaa sitä...
Miten otetaan suihin vastentahtoisesti?
Siihen liittyisi paljon kakomista.
Joku pitäisi päätä alhaalla-
-ja ehkä tukasta, saparoista kiinni.
Olethan kuullut sen vitsin suihinottokahvoista?
Täytyy vastata. Perheasioita.
- Totta kai. - Hei, Mayaan.
Voi Miranda tulla, jos haluaa. Voiko hän paremmin?
Ei minulla ole hänen jumppakassiaan. Se voi olla Gracielan autossa.
En anna hänen syödä täällä naksuja ja pelata Candy Crushia.
Hänen pitää käydä ulkona kävelyllä. Hän on masentunut.
Kliinisesti.
En syytä sinua huonoksi äidiksi.
Olisiko nyt hyvä hetki puhua kesästä?
Minä tahtoisin viedä hänet Cape Codiin, kun palaan Euroopasta.
Haluan myös, että sinullekin jää aikaa. Hae vain kalenterisi.
Ei, minä kysyin. Varmasti, koska ainahan minä kysyn.
En minä määräile. Kerron vain, milloin haluan nähdä tytärtämme.
Ja sinä varmasti voitat, koska olet äiti.
En tarkoittanut sitä ilkeilynä.
Tiedän. Anteeksi.
Totta kai. Näen hänet kolmelta.
Jep. Hyvä on. Hei.
Tuo oli varmaan Toni Morrison.
Hauskaa. Se oli eksäni. Kärsivä nainen.
Mutta tyttäremme on kunnon tyttö. On pakko uskoa, että tämä elämä-
- ja tuollainen äiti opettaa hänelle jotain.
Kasvattaa hänestä vahvan. Hänellä on ollut masennusjuttuja-
- ja tilanne meni vakavaksikin, mutta hän voi hyvin.
- En tunne sinua... - Et niin, Hannah.
Mutta työsi merkitsee minulle paljon. On merkinnyt pitkään.
Se on naurattanut ja lohduttanut minua ja Shannon's Rockini-
- on kulutettu puhki. Kun näin Denisen Tumblrin, olin...
Eikö tuo ole tässä ajassa hulluinta?
Iso osa jonkun elämästä-
-voidaan tuhota jossain Tumblrissa.
Tuhoaminen kuulostaa liioittelulta. Sait juuri hyvät arviot Timesissa.
- Sinulla on tällainen asunto... - Joo, minulla menee hyvin.
Mutta ei oikeasti. Yritän nukkua lääkkeiden avulla. Ne eivät auta.
Aloin käydä terapiassa ja luulin jo sen paskan riittävän.
Kokeilin kaikkea: meditaatiota, opiskelin espanjaa-
- soutamista. Kokeilin mehupaastoa, kävin hiljaisuuden retriitissä-
- ja nyt näen painajaisia siitä, että tyttäreni ystävät-
- saavat tietää tästä, mitä helvettiä tämä nyt onkaan.
Se vahingoittaa tytärtäni. Miksi minua siis rangaistaan?
En yrittänyt rankaista sinua. Mutta on tärkeää kuunnella naisia-
- jotka on historiassa sysätty syrjään ja vaiennettu...
Tunnetko artikkelin kirjoittajan?
Tunnetko ketään niistä naisista?
- Oletko joku aktivisti? - En. En edes kierrätä.
Miksi fiksu nainen kirjoittaa pitkän tekstin kuulopuheiden pohjalta?
Neljän naisen puheet eivät ole pelkkä juoru.
- Muistatko Salemin? - Nämä neljä naista ovat noitia.
- Minä olen se noita! - Et minusta.
Ei näillä naisilla ole suhteita New York Timesiin.
Siksi netti on niin siisti juttu. Kaikki marginalisoidut...
Siksikö netti on niin siisti juttu?
Toiset väittävät sitä hirviöksi, joka vielä tuhoaa meidät.
Niin väittävät ihmiset ovat varmaan minua vanhempia...
Helvetti. Tarvitsen kahvia.
En ole täydellinen, mutta en väitäkään niin. Olen kiimainen.
- Ja minulla on taaperon itsehillintä. - Mahtaa olla rankkaa.
Afrikassa kuollaan nälkään, ymmärrän. Mutta tämä on minulle vaikeaa.
Petin vaimoani, valehtelin naisille rakastavani heitä.
Kävin pari kertaa huorissakin, toisella oli kyrpä. En salaa mitään.
Ei tuo ole laitonta. Tosin prostituutio on tavallaan...
En helvetissä ole ikinä pakottanut ketään ottamaan minulta suihin.
Tumblr-tytöt, jotka tulevat luennoilleni-
- tyrkyttävät itseään minulle, ihan kuin olisin saarnaaja-
- joka voi parantaa jumalallisesti heidän rammat äitinsä.
Kutsun heidät hotelliini-
- ja saatamme juoda pikkuisia viinapulloja, jos on minibaari.
Osa heistä voi jäädä ja voilà.
- Mitä kirjoittajat tarvitsevat? - Rahaa.
Hyvä huuli. Tarinoita.
Joku alkaa selittää tapaamisestamme. "Palmer on säälittävä ja kaljuuntuu.
Hän päästi säälittäviä ääniä."
Ja kas, kirjoittavaa löytyykin. Nyt on tarina ja kokemusta.
Jotain, mikä erottaa henkilön kaikista luovista kirjoittajista.
- Ymmärrätkö, mitä tarkoitan? - Luulisin, mutta...
Denise, joka tämän aloitti, lähestulkoon repi housut päältäni.
Kyseli, voisiko tulla luokseni New Yorkiin.
Varmaan nyökyttelin.
En jatkanut juttua. Hän suuttui siitä.
Pitäisikö uskoa, että kaikki neljä olivat vain loukkaantuneita?
Et ole tavannut eksääni.
Tuntuu, kuin olisin. Kävitte pitkän ja oudon keskustelun.
Jos muuten olet noin varma syyttömyydestäsi-
- ja tiedät olevasi täydellinen, mikset anna asian olla?
- Ihmettelitkö, miksen anna sen olla? - Joo.
Mahtava neuvo. Oletko buddhalainen?
Miksi minun pitää tietää tämä kaikki? Monet kirjoittivat aiheesta.
Kutsuitko kaikki asuntoosi? En muuten tiennyt, että voisit olla näin rikas.
En kutsunut. Soitin vain sinulle.
Miksi minulle?
Koska olet älykäs. Kirjoitat terävästi.
Sait jopa minut uskomaan puheitasi, vaikka valehtelet juuri minusta.
Aiotko oikeasti haaskata kykysi jollain surkealla nettisivulla-
- kirjoittamalla mitättömällä palkalla kunnioittamaasi miestä mollataksesi?
Kuka sitten? Ja milloin sitten?
Hyvä luoja. Ei nyt ole kyse ihmisoikeusliikkeestä.
Vaan minusta saamassa poskihoitoa jossain hotellissa.
Sinäkö et siis tajua tämän suurempaa merkitystä?
- Mitä suurempaa merkitystä? - Vallan epätasapainoa.
Minulle ei ole tarjottu juotavaa, joten käyn ottamassa itse.
Ymmärrän sen, että hän näyttää alusvaatemallilta-
- ja menetin neitsyyteni vasta 25-vuotiaana iho-ongelmaisena.
Tarkoitan sitä, että olet helvetin kuuluisa kirjalija-
- ja se nainen ahertaa saadakseen edes vähän.
Voisiko hän kieltäytyä kutsustasi?
Hän ihailee sinua. Sitten avasit housujesi vyön.
Mitä hän tekee seuraavaksi? Ei hän tarinaa havitellut.
Hän halusi tuntea olevansa olemassa.
Ihmiset eivät puhu tällaisesta huvikseen, se pilaa elämän.
Kuuletko itseäsi?
Olen aikuinen mies ja kutsuin aikuisen naisen luokseni.
Uhkailinko häntä aseella? Tarjosinko hänelle töitä?
Olen ehkä tyhmä, mutten häijy. Kutsumisessa ei ole mitään väärää.
Seksuaalisuus on hyvin harmaa alue. Tai ainakin niin me sanomme...
Olen kurkkuani myöten täynnä harmaita alueita.
Minulla oli viidennellä luokalla äidinkielenopettajana hra Lasky.
Hän piti minusta. Kirjoitin jonkun pikku kirjan.
Joskus hän puhui muille takaani ja hieroi samalla niskaani.
Joskus hän hieroi päätäni, pöyhi tukkaani.
Ei se minua haitannut. Tuntui siltä, että joku näki minut-
- ja tiesi, että minusta tulisi erityinen.
Sen takia myös toiset lapset tunkivat lasagnea reppuuni.
Viime vuonna kävin jossain bileissä ja yksi tyyppi tuli luokseni.
"Horvath, me oltiin samassa koulussa."
Sanoin: "Muistatko Laskyn tunnit?"
Hän käytännössä katsoen kähmi minua." Arvaa, mitä se jätkä sanoi.
Katsoi minua siellä bileiden keskellä kuin tuomari.
"Tuo on tosi vakava syytös." Ja käveli tiehensä.
Olin taas 11-vuotias-
-ja joku hieroi niskaani.
Koska sellaisesta ei pääse eroon.
Olen pahoillani.
Ymmärrän paremmin, mikä sai sinut kirjoittamaan tarinastani.
- En kertonut tuota, jotta säälisit. - Mutta olen silti pahoillani.
Minä olen fiksu ja mahtava tyyppi.
Ja nyt minulla on tarinakin.
Voinko lukea sinulle jotain?
"Jessica näytti mitättömän painonpudotuksen näännyttämältä."
Hän oli aina ollut laiha, ja se oli riittänyt kuittamaan puutteet.
Mutta hän ei ollut tottunut kroppansa valtaan.
Hän liikkui kiusaantuneesti, kuin norsu elämän posliinikaupassa.
Hän kohteli huonettani kuin museota, minibaaria veistoksena-
-kaataessaan varoen lasiinsa vodkaa.
Kysyin, mistä hän oli kotoisin, ja hän vastasi epämääräisesti.
"Ei mistään kotoisin, ei mitään mielipiteitä."
Lue sinä.
- Voin vain kuunnella. - Ei, lue ääneen.
"Yritin kysyä häneltä-"
-mitä hän luki, katsoi, ajatteli.
Kotikaupungistaan ja runoistaan.
Äidistään ja kämppäkaveristaan ja käsivartensa arvesta.
Mutta hän oli vaiti, lähes vihainen.
'Istu sängylle', hän kehotti minua.
'Istu alas, äläkä kysele mitään.'
Tottelin, ja hän tarttui kuluneeseen, ainokaiseen vyöhöni.
Sitä avatessaan ajattelin alakuloisesti siskoani, tytärtäni-
- ja jopa äitiäni, ja niitä kertoja, kun he olivat vaienneet-
"- ja arvelleet, että edessä seisova mies halusikin jonkun toisen."
- Onko tämä fiktiota? - Onko mikään?
En tarkoittanut sitä arvoituksena.
Muutitko nimet ja tunnistettavat yksityiskohdat?
Muutin minä. Mutta kirjoitin näin Denisestä ennen sitä Tumblr-juttua.
Ennen kuin Awl-sivusto kutsui minua kurkunlävistäjäksi.
Kirjoitin näin Denisestä, ennen kuin hän syytti minua vilpillisyydestä.
- Hän arvostaa sinua paljon. - Kirjoitin siitä, mitä näin.
Näin ihastuttavan, yksinäisen ja pelokkaan naisen.
Hän ei halunnut päästää lähelleen.
Nyt näen itsessäni joka helvetin miehen, joka ei välitä riittävästi.
Siihen olen syyllistynyt.
En yrittänyt riittävästi oppia tuntemaan häntä.
- Ymmärrätkö? - Joo.
Haluatko tietää, miksi luulen halunneeni tavata sinut?
- Joo, haluan minä. - Korjatakseni asian.
Denisen suhteen epäonnistuin. Kerro sinä, kuka ja mistä olet.
Voin osoittaa, ettet ole minulle pelkkä nätti naama.
No?
Mistä olet kotoisin?
- Michiganista. - Mistä sieltä?
Rakastan Traverse Cityä. Suklaakirsikkataivas.
Söin niitä kerran niin paljon, että pakotin itseni oksentamaan.
En vastusta satunnaista bulimian harjoittamista.
- Kukapa vastustaisi? - Hammaskiille tosin kärsii.
Olen East Lansingista. Se ei ole kovin lähellä Traversea.
Mitkä ovat haaveesi seuraaviksi vuosiksi?
Hyvä kysymys. Haluan kirjoittaa.
Haluan kirjoittaa tarinoita helpottamaan yksinäisyyden tunnetta.
Haluan saada ihmiset nauramaan kipeille asioille.
Hyvä tavoite. Oikein hyvä.
Ehkä olet vielä joskus kuuluisa. Ja ihmiset tietävät sinusta asioita.
Joitakin asioita. Luulevat tietävänsä kaiken.
- Niin kuin sinullekin kävi. - Aivan.
Luulit tietäväsi kaiken, etkä tiennyt.
- En niin. - Kuuntelit vain yhtä lähdettä.
Olit hauska, mutta teit minusta-
- viattomia naisia jahtaavan kirjailijan. Aivotonta journalismia.
Sinä et ole toimittaja. Olet kirjailija, jumalauta.
Uskomatonta, että sinulla on hänen omistuskirjoituksensa.
Kaikkien muiden mielestä Philip Roth on tässä huonoimmillaan.
En saisi pitää misogynistista mutta en voi sille mitään.
Politiikka ei saa vaikuttaa siihen, mitä luet ja ketä nait.
- Tatuoin tuon kehooni. - Hyvä.
Tämän kirjan toinen nimiehdotus oli American Bitch.
En tiedä, onko se totta. Mutta jos on, niin helvetin mahtavaa.
Ota sinä se Roth.
- Oikeastiko? - Ilahduit siitä niin.
Mutta siinä on omistuskirjoituskin.
Kunpa joku kirjoittaisi vielä joskus siitä, millainen ämmä olen.
Mikä olisi parempaa kuin pilata jonkun elämä seksillä ja älyllä?
Mutta olen puoliksi juutalainen, niin tuskin kävisi minulle.
Sinä todella olet hauska.
- Hannah? - Niin?
Oikaisisitko hetkeksi makuulle tähän?
Hetkeksi vain. Suosittelen pitämään vaatteet ylläsi.
Haluan vain olla jonkun lähellä tavalla, jota en ole kokenut hetkeen.
- Sänkysi haisee naksuilta. - Asun yksin.
Anteeksi, että pahoitin mielesi kirjoituksellani.
Ei se mitään. En ole vihainen.
Voi luoja.
Vedit kullisi esiin ja koskin sitä.
Mitä helvettiä? Etkä laittanut sitä vielä takaisin.
Näen kullisi. Se on tuossa!
Hei, isä!
Hei, kulta!
Voi, jumalauta.
- Eikö minun pitänyt mennä äidille? - Äiti ehdotti tätä.
Minulla ei ole muistikortteja eikä kirjaa mukanani.
- Hei. - Hän on ystäväni, Hannah.
Mene puuhaamaan helmilläsi. Hankin uusia kyniä.
Haluan näyttää, mitä harjoittelen nyt huilulla. Haluatko kuulla?
Minäkö?
- Okei. - Loistavaa.
- Sori. - Ei kiirettä, kulta.
Suomennos: Sonja Lahdenranta www.sdimedia.com